Camille, sitten lähdetään!
Camille?
Camille!
Lähde nyt käyntiin!
SININEN POLKUPYÖRÄ 2:3
Se on neiti Léa!
Pitäkää kiirettä! Hän kuolee!
Kutsukaa tohtori Blanchard.
Isä ...
Pidä kiinni hänen käsivarrestaan. Annan ruiskeen.
Verenvuoto on lakannut. Hän selviää.
Kunhan vain ei tule tulehdusta.
Pieni ihme.
- Kuinka vanha hän on? - Yhden päivän ikäinen.
Olen niin väsynyt.
Mitä tänne kuuluu?
Miten voit?
Ja viinipellot? Ja koko tila?
Se on vihollisten valloittama kuten koko maa.
Oletko kuullut Laurentista?
Miten olisin voinut?
Hänen vanhempansa ...
He ovat Camillen vanhempien luona Dakarissa.
Saksalaiset ovat ottaneet Roches-Blanchesin haltuunsa.
- Se on rakkauslapsi. - Se on sitä, kun ei ole naimisissa.
Vain rakkaus merkitsee jotain.
SYKSY 1940
Tämä on hirvittävää ...
Ymmärrätkö nyt, miksi sinun on liityttävä meihin?
LIHA LOPPU
Selviättekö te siellä linnassa?
Linnassa? Selviämme kuten kaikki muutkin.
Kaikki muut eivät ole sitä, mitä he olivat.
- Ymmärrättekö? - En.
Jotkut ranskalaisista ovat voittaneet sodan ja toiset ovat hävinneet sen.
- Onko joku sitten voittanut? - Nyt minun on naurettava!
Kunnioitan saksalaisia.
Saksa on suurenmoinen maa, jos vain kunnioittaa pelin sääntöjä.
Tosi onnenpotku minunlaiselleni pienelle.
Nyt ymmärrän "pieni"-sanan merkityksen, mitä olen velkaa?
Ette mitään.
Tulette vielä maksamaan. Teidänkaltaisenne saavat osansa.
Auta tyttö parkaa!
Ei kiitos, Loïc. Olet parempi leikkaamaan.
Pojat leikkaavat, ja tytöt kantavat!
- Oletteko varma? - Olen.
Nyt lopetamme. On liian myöhä.
Ei, Victor. Pystymme vielä.
- Taivas alkaa väsyä. - Kunnes ensimmäinen tähti loistaa.
Laurent ... kotiseudustamme on tullut vieras.
Ei vain siksi, että täällä on saksalaisia sotilaita.
Häviö on kuin epidemia, joka tunketuu joka puolelle.
Sydämeen, suuhun, silmiin ...
Meillä on pulaa työvoimasta, ja olemme menettäneet suuren osan sadostamme.
Sota ... mikä suru ja onnettomuus!
Millaista elämä olisi ilman sitä?
Sanoit, että sodan takia menit Camillen kanssa naimisiin jo nyt.
On itsekästä sanoa niin, mutta sota ei antanut minulle aikaa saada sinua.
Rakas Laurent, Jumala yksin tietää, jos saat tämän kirjeen luettavaksesi!
Josjoku tuntematon löytää ja lukee sen, repii palasiksi, -
- on hänen saatava tietää, että se oli rakkauskirje ...
Léa.
Ruokalista on sama. Soppaa, soppaa...
- Ette ainakaan kuole lihaan! - Ihan hyvä.
- Kaikki saavat samaa ruokaa. - Unohda nyt tuo itsesi kidutus.
- Olette kaikki niin kilttejä.. - Kuulehan, Camille ...
Lääkäri on sanonut sinun olevan terveen. Voisit ehkä liikkua hiukan.
En pysty. Jos vain kuulisin Laurentista ...
- Hän ei tiedä lapsensa syntymästä. - Kukaan ei ole raskaana 11 kuukautta!
Tiedän, missä hän on, ja mitä hänen on kestettävä.
Joten meidän kärsimyksemme ovat pieniä ...
Léa ...
- Miksi olet niin kova häntä kohtaan? - Hän puhuu niin paljon roskaa!
"Olette niin kilttejä". "Jos Laurent olisi täällä ..."
Jos sattumalta olet unohtanut, sanon, että Laurent on Camillen mies!
- Ojennatko minua? - Kyllä.
On ihme, että Teillä edelleen riittää maitoa ...
Sulje radio, Pitou.
- Sattuuko? - Hiukan.
Sinun pitäisi ehkä lopettaa imettäminen. Saan maitoa sairaalasta.
- Minne olet menossa. - Postiin.
- Saamme edelleenkin postin ovelle. - Teen sen kuitenkin.
- Haluatteko lasillisen? - En, menen hakemaan postia.
Se on aivan takanasi!
Olen myöhässä.
Olen kuitenkin hiukan ajoissa.
- Miten vaimonne voi? - Hän on kuollut.
Minulla on kirje nuorelle rouva d'Argilatille.
- Eikö hän asukin luonanne? - Kyllä.
Herra Delmas ...
- Teitä on ennestäänkin monta ... - Teidän on hyvä olla täällä.
Olkaa kuin kotonanne.
Camille!
Huone Teille kummallekin ja nukkumasali 10 miehelle -
- "mukavuuksilla" ...
Se on vaikeaa. Meitä on jo ennestään monta.
- Meitäkin on monta. - Voimmeko ...
Mikä se nyt on? Verhandeln?
- Puhukaa ranskaa. - Neuvotella?
Emme.
Kantakaa matkalaukut sisään.
Rakkaani.
Olen Westphalenhofissa, sotavankileiri Pommerissa.
Olemme saaneet luvan kirjoittaa yhden kirjeen. Eikä liian pitkää kirjettä.
- Joten punnitsen sanani ... - Ei niin kovaa.
Ajattelen sinua. Sinua ja pikku lastamme.
Toivon, ettei hänen koskaan tarvitsi nähdä samaa, mitä minä olen nähnyt.
Ihmisten on tiedettävä meidän taistelleen. Emme karanneet.
Yrittäessäni nukkua kuulen ne laulut, joita laulat hänelle.
Sano Léalle, että ajattelen myös häntä.
Suutelen käsiäsi, suutasi ...
Léa?
Eräs herra. François Tavernier.
Missä hän on?
Missä Te olette? Olemme juuri saaneet kirjeen Laurentilta.
Hän on elossa. Kyllä ...
Kyllä ... selvä.
Lopultakin! Olette nuorentunut.
Toisin kuin Te.
Istukaa alas.
- Mikä paikka tämä on? - Mustan pörssin ravintola.
- Asun yläkerrassa. - Mitä teette täällä?
Esitin kysymyksen.
Näinä aikoina on tiedettävä, mitä haluaa.
Ja Teillä on varmasti nälkä. Voin suositella hanhenmaksaa.
Vastatkaa minulle. Mitä teette täällä?
- Vakoilen. - Ketä?
Kaikkia. Sekä suuria että pieniä.
Kertokaa, miten automatka päättyi. Jäin Port-Boulet-sillalle.
Oliko teillä hyvä ilma?
Satoi jonkin verran, eikä ainoastaan vettä.
Tuli granaatteja, panssarivaunuja ja lopulta pieni vauva.
Annoimme hänelle nimeksi Laurent. Hän on hyvin kaunis.
Älkää vain sanoko hänen muistuttavan Teitä!
Rakastatte häntä siis edelleen. Ette anna periksi.
- En koskaan. - Jos tietäisitte, mitä se tarkoittaa.
- Miten Te selvisitte? - Suhteiden avulla, kultaseni.
- Älä kutsu minua "kultaseksi". - Miksi sitten? Rakastan Teitä.
Minua ei voi ostaa. Ei hanhenmaksalla, eikä Lafitella.
Päätän itse, milloin ja ketä haluan rakastaa.
Kyllä kultaseni. Päätätte itse, että tulette ylös huoneeseeni.
Neiti Léa! Hyvää iltaa.
Luutnantti Kramer ja luutnantti Hanke ... Jotka asuvat Montillacissa.
Ystävä ... Bernard.
- Guten Abend. - No, Puhutte saksaa ...
'Kramer' on yleinen saksalainen nimi. Mistä olette kotoisin?
- Stuttgart. Tiedätteko kaupungin? - Tietenkin.
- Neckar ... Goethen rakastama joki. - Hyvin mielenkiintoista.
- Hyvää yötä. - Ajatteko pyörällä linnaan?
- Saatan Teidät. - Ei kiitos.
- Onko Teillä lyhty? - Kuu.
Se sika.
Ovi on auki.
Tulkaa sisään. Unohditteko sanoa minulle jotain?
Kyllä, Te olette ...!
Todellako? Imartelette minua, kultaseni.
Tämä paikka ... ja saksalaiset ...
Voin pahoin.
Koska olette juuri saaneet hyvän päivällisen. Söitte hyvällä halulla.
- Koska olin nälkäinen. - Ei, koska olette sellainen.
Koska olette naarassusi. Siksi rakastan Teitä.
- Savuke? - Ei.
- Älkää olko huono pelaaja. - En pelaa.
Eikö Laurentikaan ole peli?
Ette ymmärrä mitään. Minä rakastan Laurentia.
Tyttöseni, jahtaat häntä vain siksi, että hän meni naimisiin toisen kanssa.
Olet vakuuttunut siitä, että hän tulee rakastamaan sinua.
Mutta jos saat hänet, et halua häntä enää.
Minulla on töitä. Menkää kotiin.
Luulette voivanne vain napauttaa sormianne ...
En ole vielä sanonut kaikkea.
Kuuntelen.
En rakasta sinua, François ...
Hiljaa.
- En rakasta sinua ... - Hiljaa.
TALVI 1940
Halt!
Karkaaminen ei ole mitään.
Mutta sen jälkeen ...
Ilman ruokaa, paikkaa nukkua, pelko, kylmyys ...
Päiviä, öitä, piilossa, eksyy ...
- Maistuuko ruoka hyvältä? - Mitä?
- Tuo ... - Ei.
- Mutta tuntuu hyvältä syödä. - Se on joulupäivällinen.
- Onko nyt joulu? - Kyllä, nyt on joulu.
Onko totta, että jotkut haluavat jatkaa taistelua?
Jotkut, kyllä.
Etkö ole koskaan nähnyt poikaasi?
Kuvassa. Sitten vaihdoimme selliä.
En ole kuullut Camillesta sen jälkeen. En tiedä, missä hän on ...
Laurent, hän on edelleen Montillacissa.
- Montillacissa? - Kyllä.
rakkauden ilot
kestävät vain hetken
rakkauden surut kestävät koko elämän ...
Hän voi hyvin, mutta sitten ...
Yksi Saint-Macairesta on joutunut vangiksi.
Hän kirjoittaa perheelleen ja pyytää ... saippuaa.
Onko totta, että ihmiset auttavat damarkaatio-linjan yli?
Demarkaatiolinja. Kyllä, olen kuullut siitä.
Se on kaikille vaarallista. Ja saksalaiset eivät leiki.
Se on äiti.
Muistutat häntä.
Kuka tuo on?
- Minä, kun oli 5-vuotias. - Kuka tuo vieressä oleva poika on?
Se on Mathias.
Suzanne, herää! He ovat löytäneet säästörahasi?
Hyvää iltaa. Anteeksi ...
- Iloista joulua kaikesta huolimatta. - Kiitos.
Säästetään se toiseen vuoteen.
Vauvalle.
Ota se, Camille.
Kiitos.
Isä?
Vaikka onkin sota, voisimme sentään ottaa vastaan sen pullon ...
Minulla on ollut ikävä sinua.
Camille ...
En ymmärrä. Mistä tulet?
- Saksasta. - Miten ...?
Karkasin.
Suutele minua ...
Poikamme. Hän on kaunis.
Hänellä on sama nimi kuin sinulla.
Camille?
Laurent ...
Täällä on hyvä olla.
Léa, meidän on piilotettava hänet.
Voit olla vintillä. Isäni ei saa tietää tästa.
Hyvää huomenta.
Sallitteko?
Oletteko jo syöneet?
Olkaa hyvä ...
Ei kiitos.
- Saanko? - Kyllä.
Dumarteau, Dufoy, Dunan ... En löytänyt. En tiedä, mitä tehdä.
- Fauren luona on kaksi. - Kirjoitan ylös, komissaari.
- Ja myös Bergougnan. - Kirjoitan ylös.
Menemme sinne.
Ruoka-aineiden tarkastus!
En kai pelästyttänyt teitä?
Saanko katsoa? Se kuuluu uuteen vastuualueeseeni.
- Se ei huvita minua paljoakaan. - Mikä huvittaa teitä paljon?
Kukat ovat kai sallittuja?
- Oletteko kuulleet miehestänne? - Edelleen Pommerissa.
- Hänen piti päästä vapaaksi ... - Hänet on nähty Bordeaux:ssa.
- Kuka siitä nyt kertoikaan ...? - Minä en ole valitettavasti nähnyt.
Jos näette hänet, käskekää hänen ottaa yhteys minuun.
Vaikkemme tunnekaan enää toisiamme.
Kuka polttaa Celtiquesiä linnassa?
- Isäni. - Hän on tunnettu sikareistaan ...
Hän polttaa sikareita ollakseen tunnettu.
Mutta kotona tunnemme kaikki hänet, joten hän polttaa Celtiquesiä.
Näkemiin ...
En puhu palkastani, vaan tilastanne, joka riutuu ...
On kutsuttava ambulanssi.
Ambulanssinne on tankki, joka toimittaa viiniä saksalaisille!
Mutta he eivät kyllä skoolaa voittojaan minun viinilläni!
Heillä on millä maksaa. Saamme myytyä varaston ja selviämme ensi vuodesta.
Minä sanoin ei.
En tiedä, mitä Teillä ja veljellänne on mielessä.
Kaikki tietävät, ettette halua pelastaa Montillacia. Varoitan vain.
KEVÄT 1941
Lähden nyt. Minulla on iltavuoro tänään.
Iltavuoro melkein joka ilta. Sairaalan ainoa sairaaanhoitaja!
En päätä niistä itse. Saan vapaata jälkeenpäin.
Minä olen vuorossa vuorokaudet ympäriinsä.
Olisiko joku kiinnostunut myymään maata?
Enkö minä muka tuo jauhoja, lihaa ja vaatteita kaikille?
- Olen myöhässä. - Saksalaiset kyllä ajavat lujaa.
Ja heillä on myös etuajo-oikeus.
- Onko nyt vierailutunti? - Ei, haluan olla rauhassa.
Ja täällä saan olla rauhassa.
Parakissa Westphalenhofissa minulla oli enemmän tilaa!
Mutta sinulla ei ollut minua siellä West-mikä-se-nyt-oli.
Totta.
Eikä Camillea tai poikaani. Hän oli täällä eilen.
Oli ihanaa nähdä hänet. Ymmärrätkö... minun poikani!
En oikein ...
- Mitä aiot tehdä? - Haluan toimia.
- Tiedätkö, kuka De Gaulle on? - En.
Kenraali.
Hän halusi jatkaa sotaa, mutta hallitus halusi aselevon.
Hän on nyt Lontoossa ja yllyttää vastarintaan.
Kuuntelen hänen tiedoituksiaan englantilaisesta radiosta.
François sanoi, että olimme hävinneet etukäteen ...
- François Tavernier? - Kyllä.
- Teistä on kai tulla hyviä ystäviä? - Kuka on sanonut niin?
Et pääse eroon minusta keksimällä romansseja vaimosi ystävien kanssa.
En päästä sinua koskaan.
En koskaan.
Kuten näet ... opin kärsivällisyyttä.
Rakastan sinua.
Sinä rakastat myös minua.
- Sano se. - En tunnusta sitä koskaan.
Sanomalla niin olet juuri tunnustanut sen.
- Minne menette pyhävaatteissanne? - Pyhävaattet on, muttei pyhämieltä.
Mikä on hullusti?
Isänne ja minun piti tavata eräs ravintoloitsija Bordeaux:issa.
Hän halusi ostaa meiltä viiniä. Mutta isänne haluaa tuhota Montillacin.
Hän ei halua myydä viiniä saksalaisille.
Mutta jossei hän edes halua myydä ranskalaisille, voimme sulkea hanat.
Kyllä?
- Haluan puhua kanssasi. - Tule sisään, kultaseni.
- Mikä on? - Mikä sinua vaivaa?
Sinun ja Fayardin piti mennä Bordeaux:iin, muttet mennytkään.
Miksi jätät kaiken vain tolalleen?
Camille hoitaa pikkuista, Françoise on sairaalassa ...
Ja sinä olet poissa koko päivän. Mitä oikein tapahtuu?
Olin Langonissa Adrienin luona.
Peittelet minulta jotain.
Olen isäsi, eikä minun tarvitse alistua sinun kuulusteltavaksesi.
Olemme myyneet maata, meillä ei ole muuta kuin velkaa ...
Minä ...
Tiedän sinun rakastavan Montillacia, olen kiitollinen kaikesta avustasi.
- Jätä minut nyt rauhaan. - Haluan tietää ...
... jos olet mukana vastarintaliikkeessä.
Etkö voi sanoa sitä?
Haluan jakaa vaaran kanssasi.
Neljää kuukautta sitten perustimme ryhmän "Jeannot".
On aika tarkastella tilannetta..
Olemme tehneet pieniä asioita kuin mehiläiset rypäleessä.
Laurent on ainoa sotilaamme, ja mielestäni meidän on jatkettava.
Kun Pierre saattoi meidät yhteen, tuntui minusta kuten Adrien sanoi :
- Että kuljin taas valoa kohti. - Siten en minä puhu!
Emme voi eristäytyä.
Meidän on otettava yhteyttä muiden ryhmien ja Lontoon kanssa.
- Lontoo? Se ei ole aivan lähellä. - Lontoo haluaa yhteyttä meihin.
Heillä on agentteja. Eräs eversti Mayenne.
Puhelinlankojen katkaiseminen ja aseiden varastaminen on hyvä, -
- muttemme voi pysyä amatööreinä.
Meidän on toimittava kuin armeija.
Lopetamme kokouksien pidon. Adrien voi liikkua aika vapaasti.
- Papinkaapunsa suojassa. - Suojassa ...
Hän pitää lukua jäsenistä ja ryhmistä ja on meidän yhdyslenkkimme.
- Ripittäydymme kaksi kertaa viikossa. - Silloin on hankittava syntejä.
Anteeksi ...
Ryhmien välillä lähetetään viestejä, koodeja ja tietoja.
Tarvitsemme kuriireja. Laurent on etsintäkuulutettu, joten hän ei voi.
- Ja minä olen liian tunnettu täällä. - Minä voin.
- Ja minä. - Sitten meillä on kaksi kuriiria.
Kolme.
- Mitä tarkoitat? - Kolme kuriiria.
Kolme kuriiria, yksi heistä nuori tyttö. Päätetty.
Muistakaa nyt, ettette saa kertoa kenellekään, ette edes perheellenne.
Kaikki ovat vaarassa.
Täällä Lontoo.
Pääministeri Winston Churchill puhuu ranskalaisille:
Ranskalaiset! Puhun teille -
- Lontoosta, joka nyt on raunioitunut kaupunki ...
Anteeksi ... Ottaisin vain lasillisen vettä.
Tilalla on niin kiire, etten ole edes ehtinyt syödä päivällistä.
Syökää toki. Olette omassa kodissanne.
Sitä on vaikea sanoa ...
Mutta ihailen Teitä, herra Delmas.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Tarvitsetteko jotain muuta?
Anteeksi, en.
Luulin kuulevani äänen. Aivan kuin radio.
Radio?
Ei, rotat vain vikisevät. Ne etsivät ruokaa kuten kaikki muut.
- Mutta ne eivät löydä mitään. - Kuten eivät muutkaan ...
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Pitäkää kiirettä, herra!
Herra Delmas ...
- Haluamme tehdä kotietsinnän. - Tehdä kotietsinnän?
Hyvää päivää, Fiaux. Olisitte voineet sentään soittaa.
Etsimme erästä henkilöä.
Käymme läpi talon. Kaikki palatkoon huoneisiinsa.
Kukaan ei piilottele täällä. Mitä te oikein puhutte!
- Eräs karkuri piilottelee täällä, - Rauhoitu, Fiaux.
"Herra" Fiaux!
Onko Teillä kirjallinen lupa ...?
Ei tuhlata nyt aikaa.
- Mitä täällä tapahtuu? - Haluamme tehdä kotietsinnän..
Uskomme erään terroristin piilottelevan täällä.
Kuten rotta!
Olkaa hyvä, kommissaari.
Antakaa minun.
Ei hätää. Hän muutti viime yönä.
Nyt riittää.
Olette tarkastaneet talon ja nähneet, ettei täällä ole ketään.
Täällä ovat meidän huoneemme.
Piiloutuisiko terroristi saksalaisen upseerin huoneeseen?
- Olemme saaneet tietoja ... - Olen sanonut seis.
Herra Fiaux! Kapteeni Kramer sanoo seis.
- Onko Teillä kirjallinen lupa? - Ei.
- Lupaa odotellessa karkaa saalis ... - Näkemiin!
Kiitos. Käyttäydyitte todellisen gentlemannin tavoin.
Välttäkää englantilaisten sanojen käyttöä näinä aikoina. Eikö vain?
- Pahus! - Mitä nyt?
Yksi lisää Racine-ryhmästä on jäänyt kiinni.
Maillacsin tilalla Sain-Julienissa on kokous tänä iltana. Minun on mentävä.
Oletko hullu! Jos jäät kiinni, sinut ammutaan.
- Miten aiot mennä sinne? - Polkupyörällä.
- Tulen mukaan. - Ei, se on liian pitkällä.
Jää isäsi ja Camillen luokse.
Sano nyt kyllä.
Sanon ei.
Oletko vahingoittumaton, Léa?
Olen, entä sinä?
Muistatko, kun täytin 18?
Syntymäpävänäni?
Ajoimme auton kanssa tieltä, ja sinä sanoit: "Sattuiko sinuun, Léa?"
Tietenkin muistan.
Ja kun suutelimme ...
Ensimmäinen suudelma.
- Viimeinen ... - Tähän päivään asti.
Rakastan sinua.
Olen ikävöinyt sinua niin paljon.
Olet rakastettuni.
Et saa, Léa ...
- Älä lisää kärsimystäni. - Kärsitkö sinä?
Luoja ...
Kiiruhda. Muut odottavat minua.
He teurastavat heidät ...
Emme voi tehdä mitään.
- Mitä teet? - Kirjanpitoa, jota et ehdi tehdä.
En kuitenkaan voi nukkua.
Ajattelen koko ajan ... Laurentia.
Ja myös sinua. Olen ymmärtänyt ...
Mitä?
Sinä, sinun isäsi ja Laurent ...
Se, mitä te teette ...
Tunnen itseni ...
... hyödyttömäksi.
Mikä sinun on?
Olen väsynyt.
- Lopeta katsomasta minua noin. - En katso sinua.
En enää.
Miksi?
Miksi me?
Sinun on ymmärrettävä, rakkaani ...
On sota. Olemme toistemme vihollisia.
Miksei isäsi ollut asemalla?
KEVÄT 1942
- Tulin keskellä yötä. - Oli hyvä, että satuin paikalle.
- Kiitos, herra Fiaux. - Kutsu vain Régisiksi ...
Oikeastaan sinun on kiitettävä Lavalia.
Hän keksi "ratkaisun".
Ilman sitä hakkaisit edelleenkin kiviä vankileirillä.
Eikö isänmaa olekin kaunis, Mathias?
Kun palaat työnantajasi luo ...
- Älä sano mitään. - Miksen ...?
Katastrofaalisen sadon jälkeen vuonna 40, on tapahtunut vielä pahempaa.
Hänen pankkiosakkeensa ...
Hän on joutunut panttaamaan linnansa ja myymään metsän.
- Se ei voi pitää paikkansa. - Kyllä vaan.
- Ja Léa? - Léa ...
- Mitä hänelle kuuluu? - Hän pyöräilee paljon.
- Joidenkin mielestä hän eksyy usein. - Miksi olet niin arvoituksellinen?
Älä astu puukenkiisi takaisin. Tule tänne ja saat saappaat jamuuta.
En ole ollenkaan arvoituksellinen.
Léa!
Mathias ... Olet tullut takaisin.
Olet niin kaunis. Olin aivan unohtanut ...
Miten täällä menee?
- Ei erikoisen hyvin vai? - Oikein.
Ei suju oikein hyvin.
Saksalaiset eivät ole enää vihollisiamme.
He ovat voittaneet sodan. Marsalkka sanoo.
- Marsalkka? - Tiedätkö sinä marsalkan?
Olen kuullut hänestä.
Kuule Léa ...
Jos teillä on huolia Montillacin kanssa, rahahuolia ...
- Mitä sitten? - Minulla voi olla ratkaisu niihin.
Isälläni on rahaa. Eikää niin vähän.
Hän on säästänyt sitä päivää varten, kun minä menen naimisiin.
Ne ovat sinun rahojasi.
- Mutta jos ... - Jos mitä?
Ymmärrätkö ...
Jos menisimme naimisiin ...
Se voisi olla ratkaisu. Montillac on meidän yhteinen.
Ole hiljaa, Mathias.
Montillac kuuluu isälleni. Sinä et voi asettaa vaatimuksia.
- Jos me kaksi ... - Sinä tiedät, että rakastan sinua.
Rakastan sinua.
Mutta minä en halua koskaan mennä naimisiin kanssasi.
Tiedätkö miksi?
Koska en rakasta sinua.
Pidän sinusta todella paljon.
Mutten rakasta sinua.
- Nyt he lähtevät itärintamalle. - Hitler lähettää heidät matkoille.
En tiedä, mitä sanoa ...
Näkemiin, hyvästi, kiitos ...
Voi vain sanoa, että se oli harmi.
On paras olla sanomatta mitään. Elämme rajoitusten aikaa.
Meiltä puuttuu sanoja, kuten meiltä puuttuu kaikki muukin.
- Mutta mikä sinun on? - Voinko puhua kanssasi konttorissasi?
Se on häpeällistä!
Häpeällistä? Kenelle?
Sinulle?
Se ei ole häpeällistä hänelle tai minulle.
Sillä me rakastamme toisiamme.
Ei ole häpeällistä rakastaa toisiaan.
- Meidän vihollisemme - Ei minun.
- Olemme sodassa! - Tiedän.
Hän on lapseni isä.
Tiesitkö sinä?
Kyllä.
- Tietääkä se ... mies siitä? - Ei.
- Et voi jäädä tänne. - Minne hän sitten menee?
- Tätien luokse. - Pariisiin?
Léa ...
Tule...
Rakastan sinua.
Hän on kunniallinen. Hän ei sano sanaakaan kellekään.
Luotamme Aristideen. Sano se hänelle.
Minulla on paljon kerrottavaa. Viime ajat ovat olleet tehokkaita.
Adrienin ja Aristiden veljen ansiosta meillä on kontakti 30 ryhmään.
Hélène on estänyt tragedian.
Hän kuuli naisen kerskailevan miehensä teoilla. Mies yritti soluttautua.
Osa taivasta on puolellamme. Meille lähetetään lentokone.
Lentokone?
Lontoosta. Miehiä, aseita ja tiedonantoja.
Ymmärtääksemme ne tiedonannot ja käskyt, on meidän haettava paketti.
- Paketti, jossa on tiedonantoja ...? - Tavallaan niin.
- Se on radio, Anatole. - Niitä on paljon täällä.
Emme saa mitään irti kuuntelemalla "Sininen apina poimii kirsikoita."
- Se ei ole sama radio. - Kuka voi lähteä Pariisiin?
Olen menossa tapaamaan isäni notaaria.
- Missä hän asuu? - ersaillesissa. Mandelbaum.
Mandelbaum? Pelkään, ettei hän voi ottaa teitä vastaan.
- Entä minä? - Sinä?
Kyllä, minä ...
Lähden Pariisiin.
- Pariisiin? - Haluan tavata tyttäresi Françoisen.
Emme anna Teidän ottaa sitä riskiä.
Olen tuntenut Léan koko elämäni. Hän ei ole täällä vain seuran vuoksi.
- Léa! - Mitä sinä täällä teet, Mathias?
- Olin täällä päin. Minne menet? - Pariisiin. Siskoni luokse.
Olen säästänyt sitä siitä lähtien ... Oletko ajatellut sitä?
Olen. Älä ole nyt lapsellinen.
- Avaa se. - En voi.
Sitten minä avaan sen.
Se oli minun äitini.
- Ei kannata ... - Ei kannata välittää minusta?
En rakasta sinua, Mathias.
Jos suostuisinkin vaimoksesi, et sinusta voi tulla miestäni.
Älä nyt pilaa kaikkea.
- Näkemiin. - Léa ...
- Olemme valmiita. - Olikin jo aika.
Siitä on kauan, kun käytimme sitä.
Valmis ... cheese!
Uudestaan. Hän ei nauranut.
Oli hyvä, että annoit hänelle isän nimen.
Sormet irti!
- Oletko kuullut hänen isästään? - Sain kirjeen. Haluatko lukea?
- Tietääkö hän? - Kyllä, tietenkin.
Cheese!
- Mitä odotat? - Hän ei hymyile.
- Sinä pelotat hänet! - Ota kaniini.
Anna minun ottaa kuva.
Puhelin. Voitko vastata, kulta?
Haloo?
Kyllä, se olen minä, hänen siskonsa Marie-Hélène.
Kyllä, kyllä ...
Kyllä, missä?
Näkemiin.
Äiti ...
Léa, minulla on Teille yllätys.
- Kuka sanoi minun olevan Pariisissa? - Yhteinen ystävä. Ja kuitenkin ...
Sanommeko Viviane Romance? Tai Ginette Leclerc?
Miksi he ovat täällä?
Jotkut ovat vahvoja, toiset ovat heikkoja.
- Miksi te olette täällä, Raphaël? - Syödäkseni ja katsellakseni.
- Menen nyt. - Ei, minulla on yllätys.
- En voi oikein hyvin ... - Teidän on tervehdittävä Rudia.
Hän käyttää charmiaan. Katso häntä monokkelin kanssa.
Kenraali von Foleïn. Kutsun häntä von Fräuleiniksi.
Kenraali von Foleïn ja Rudi Schumeister ...
Mikä ilo.
Delphine, ainoa rakkauteni ja valitettavasti saavuttamon.
Anteeksi, että keskeytän keskustelunne.
Mutta miten Te kirjoitatte nimenne, herra Mahl? H:lla vai ilman h:ta?
H:lla kuten 'hetz'.
Tunsin nimittäin juutalaisen kirjakauppiaan, Abraham Mahl.
- Pidättekö keltaista tähteä? - Kahta tähteä. Katsokaapa ...
Silmissäni.
- Raphaël! - Siellä on yllätykseni.
Raphaël Mahl, Frau Leipzig ...
- Miten voitte? - Hienosti.
Sehän on Léa ...
Léa?
Minne hän menee?
- Léa, minä tässä... - Aiotteko pidättää minut?
En ymmärrä saksaa.
Päästäkää minut!
Rauhoitutaan nyt ... Nyt voimme puhua keskenämme.
Miten tiesitte minun olevan Pariisissa? Lähetittekö Raphaëlin?
Olen kiinnostunut Teistä.
Mitä teette täällä?
Olen Alice Eptingin ystävä. Tässä korttini.
Anteeksi.
Kertokaa, mitä teille kuuluu? Miten Camille voi?
Hän asuu poikansa kanssa Montillacissa. Poika on 2-vuotias.
Laurent?
Hänestä emme ole kuulleet.
- Ja mitä Léalle kuuluu? - Léa ...
Ja Te? Paitsi että nautitte elämästä saksalaisten naisten kanssa ...
- Kertokaa. - Voin hyvin.
Mitä tulee tulee saksalaisiin naisiin, muistakaa, ulkonäkö voi pettää.
En ymmärrä enää mitään.
Kuka Te olette?
Kerron sinulle vielä kaiken.
Lupaan sen.
Sarah Mülstein on pidätetty.
Sarah?
Ehkä joku täällä tietää, missä hän on.
Minun on puhuttava hänen kanssaan.
Olen ikävöinyt sinua niin.
Näkemiin, pikku poika. Näemme pian.
Olen laittanut sinulle pateeta ja pullollisen hyvää viiniä.
- Miksei tämä laukku aukea? - Ei ...!
Se on aivan täynnä. Siksi.
Kuka siellä?
Päästäkää minut sisään ...
- Raphaël ... mikä hätänä? - Voitteko piilottaa minut?
Raphaël Mahl, ystävä ...
- Tarvitsen piilon pariksi tunniksi. - Meillä ei ole piilopaikkaa.
Te vuodatte verta ...
Nyt saatte nauraa ... silitin tyynyliinaa ...
Ja puhelin soi ... Se oli François.
François Tavernier varoitti minua. Gestapo oli kadulla.
He menivät sisään taloon, ja pelästyin niin ...
- Putosin alas keittiönrapuista... - Tulkaa ja istuutukaa.
Siskon tyttäreni on sairaanhoitaja. Hän voi antaa Teille ensiavun.
- Soita tohtori Valdolle. - Ei!
Se ei ole tarpeen.
Haluatteko aperitiivin? Sitruunalla tai ilman?
Haluan mieluiten ... ilman.
Oletteko selvillä siitä ...
Että pudota keittiönraput alas ...
Se on suuri putous.
Vien Teidät mukanani Bordeaux:iin. Ovatko paperinne kunnossa?
- Milloin matkustatte? - Nyt.
Minulla ei ole edes mukanani toalettilaukkuani ...
Uskotteko, että Teidän kaltaisenne nuori tyttö ...
- olisi voinut rakastaa minun kaltaistani miestä ... silloin?
- Milloin? - Silloin, kun olin nuori.
Aivan varmasti.
- Mitä Te tiedätte Françoisista? - En mitään ennen tätä aamua.
Hän pelasti elämäni. Hän antaa itsestään hyvän vaikutelman.
Henkilötodistusten tarkastus!
Saammeko nähdä paperinne!
- Mitä noin raskaassa laukussa on? - Kaikki säästörahani.
Te olette hyvä sijoitus!
Onko Teillä tulta?
Hän kysyy kai, jos se on Teidän laukkunne. Tiedän, ettei se ole.
Emme puhu valitettavasti saksaa.
Se on minun laukkuni.
Alusvaatteita siskolleni ja radio isälleni ... Lahjoja!
Rauhoittukaa!
Soittakaa Otto Abetzille.. Tunnetteko Otto Abetzin?
Suurlähettiläänne Pariisissa ...
Otto Abetz ... Päästäkää minut. Osaan itsekin.
Raphaël ...
Raphaël!
Isä ...
- En muista, millaista se oli. - Mikä?
- Elämä. - Noin et saa sanoa, kulta.
Elämä ...
Elämä tulee takaisin. Sen takia me taistelemme.
Uskotko Raphaëlin tulevan takaisin?
- Kuka se on? - Maurice Schumann.
Sanoma François Mauriacille, lyhennetty: "Te olette Ranska".
Minulleko kirjoitat?
Vanhemmilleni.
- Ajattele, jos joku löytää sen! - Se on konsepti Camillelle.
Hän kirjoittaa sen kirjoitusvirhein kuten vankilassa.
Hän allekirjoittaa sen. Vanhempani ymmärtävät sen.
Miksei Camille tule lehtien kanssa?
On se sitten hän tai minä ... Onko sillä jotain väliä?
Huomenna tulee mies Toulousesta uuden lähettimen kanssa.
Jos olen lähtenyt, muista että hänen nimensä on "15".
Jos olet lähtenyt?
Mayenne on antanut minulle tehtävän. Lähden Lontooseen.
Lontooseen? Voi ei ...
Laurent ...
Camille!
Odota, Camille!
Olitko hänen kanssaan sängyssä ennen naimisiinmenoamme?
- Sitä ei ole koskaan tapahtunut. - Miten saatoit tehdä niin minulle?
- Vannon poikasi elämäsi puolesta. - Se on minun poikani ...
Camille! Matkustan pois.
Sinun pitää lyödä minua.
Kuule Camille ... Meidän välillämme ei ole ystävyyttä tai rakkautta.
Vaan elämä.
Olemme syntyneet yhdessä.
Olemme kuin karhunvatukat, kuin orjantappura.
Meitä ei voi erottaa toisistamme.
Mutta sinä olet vaimoni.
Mutta nyt menetän sinut ... taas.
En halua.
Anteeksi. Minun ei olisi pitänyt lyödä sinua.
Mutta tulin niin vihaiseksi.
Minä olisin tehnyt saman.
Olet hänen vaimonsa.
Hän sanoi sen sinulle ... meille.
Tunnetko olosi rauhallisemmaksi?
Hän lähtee tänä iltana.
Tänä iltana?
Laurent! Léa täällä.
- Martial ei tule. - Onko hänet pidätetty?
Ei, hän on sairas.
- Mistä sait sen tietää? - Loïcilta.
Olet läpimärkä.
Vilustut.
Olet ajanut pyörällä pitkän matkan ... Mieletöntä.
Niin, mieletöntä.
- Tulin pyytämään anteeksi. - Anteeksi!
Se, mikä sattui Camillen kanssa ... Anteeksi.
- Hyvästi. - Ei ...
Ei hyvästi.
Suutele minua, vain kerran ...
Rakastele kanssani, vain yhden yön ...
Koska lähdet.
Ei voi koskaan tietää ...
Rakastan sinua, Laurent.
Rakastan sinua, Laurent ...
Laurent?
- Martial? - Kyllä, tulen liian aikaisin.
Tulen.
Se ei ollut totta ... mitä sanoit tullessasi.
Ei.
- Saitko sen, mitä halusit? - Sain.
Tai ... en tiedä.
Näkemiin, Léa.
Näkemiin rakkaani.
Halt! Ausweis!
- Enkö olekin hyvä saksassa? - Mathias! Sinä pelästytit minut.
Tein sen vain leikilläni. Mitä teet täällä?
En psytynyt nukkumaan. Pyöräilen vain hiukan.
Eikö täällä olekin kaunista?
On.
Isäsi, minun isäni, isovanhempamme ...
He ovat luoneet tämän.
Minun vanhempani käsillään ja sinun vanhempasi päällään.
Tiedän ...
... etteivät käteni ja pääni koskaan jätä tätä paikkaa.
Eikä myöskään sydämeni.
- Minun on nyt mentävä kotiin. - Odota ...
Tule istumaan.
Tämä tapaaminen ei ollut sattuma ... Odotin sinua.
Sinä pyöräilet usein öisin.
Hienolla polkupyörälläsi.
Tiedän sinun myös saaneen uusia ystäviä, kuten se juutalainen.
- Homo. - Idiootti.
Siten sinun ei pidä sanoa. Isäsi on puilla paljailla.
Montillac on mennyttä.
- Ellemme me löydä toisiamme. - Me kaksi?
- Pystyn pelastamaan kaiken. - Meistä ei tule koskaan paria.
Suutele minua.
Suutele minua!
Suutele palvelijan poikaa! Suutele palvelijaasi!
Lopeta, Mathias!
En raiskaa sinua, sillä rakastan sinua.
Mathias!
Lopeta!
Päästä minut!